- Oversat af Maat - www.hounddawgs.org
Vent, onkel!
Du ved, i den hedenske tid gik folk ikke i denne skov.
- Hvad så med os? - Et sted må vi jo smide skid.
Er der nogen der?
Kom.
Trold.
Det jeg vil fortælle...
...ligger i skyggen af den store pest.
Ingen vidner har overlevet.
Ingen historikere har skrevet det ned.
Så tilgiv mig, hvis ikke alt hvad jeg siger, er sandt.
For meget er glemt, og noget er tilføjet.
Der fandtes to retsinstanser i landet.
Kirken, som dømte i åndelige sager. Og retten, som dømte i verdslige.
Kirken og kongen var i strid, om både magt og land.
Abbeden i området havde styret klostret med rolig hånd i alle årene.
Det var et ærværdig kloster, med sin egen sygeafdeling, -
- hvor de tog sig af både syge og døende.
Jeg vil fortælle om to brødre:
Vilhelm og Ansgar.
Den yngste af brødrene var Vilhelm.
Vilhelm var den bortkommen søn.
Han udskilte sin del af arven og rejste til Paris.
Han håbede en dag, at skrive en bog, -
- et værk som ville imponere selv de mest lærde.
Ansgar var den ældste søn, og arvede gården og minerne, -
- som længe havde velsignet familien med velstand.
Minerne lå dybt inde i bjergene, omringet af øde bjerge i alle retninger.
Syv år senere, samme år som den store pest indtog Europa, -
- fik Vilhelm et brev fra Norge.
Ansgar var fredløs for drab.
Et vidne havde set Ansgar fremmane underjordiske væsener, trolde.
Folk var bange.
Guvernøren, kongens mand i området undersøgte drabene.
Og gav sagen til kirken.
Eftersom Ansgar var fredløs, havde klosteret overtaget minerne.
I efteråret 1348 var Vilhelm tilbage i hjemlandet.
Ansgar?
Hvad laver du herinde?
Kom her. Gå hjem med dig!
Er det Ansgar?
Vilhelm?
Det er dig, ja.
Du er kommet tilbage.
Hvem ville have troet det, efter så mange år?
- Hvad fører dig til lands? - Jeg er her for Ansgar.
Jeg skal finde ham.
Pænt i tøjet. Små pige fingre.
Hvor vover du at komme her, efter det du gjorde?
- Du er en morder. - Det er ikke sandt.
- Ansgar havde alt det, du ikke har. - Hvad snakker du om?
- Du forsøgte at tage hans liv! - Det var en ulykke!
Jeg ved, hvad det var.
- Jeg vil hjælpe ham. - Du er en kujon.
Din bror hader dig. Du kan aldrig gøre det godt igen!
Aldrig!
Kære bror.
Jeg har fået at vide, at du er anklaget for trolddom.
Jeg er kommet hjem for at hjælpe dig.
Jeg forstår, hvis du ej vil have mig her, men jeg kunne ikke lade være.
Alt hvad jeg ønsker, er at møde dit blik igen.
Jeg håber, at det kan være en måde, at gøre det godt igen.
Ansgar!
Ansgar...
Til guvernøren og retten: Jeg er ked af at informere, -
- om at Ansgar Ansgarson er død.
Han blev fundet i en dyrefælde på avlsgården i morges.
Han bar på et brev, men det er opløst og kan ikke tydes.
Jeg beder til, at hans navn renvaskes. Vilhelm Ansgarson, den 13 oktober.
Vi ved, at du er der! Kom ud!
Hvad vil I?
Vi må tage ham med til klosteret.
De troede, at du var Ansgar.
- Han er bandlyst og fredløs. - Min bror er død.
Din bror er anklaget for trolddom.
Om kort tid, finder de ham, og så bliver han henrettet.
Du ødelægger det for dig selv, ved at du beskytter ham.
Hvor er han?
Hvem stod for begravelsen? Ingen præst eller munk.
Det var med mine egne hænder, at jeg begravede ham. Slip mig fri, -
- så skal jeg, vise jer graven.
Er det sandt, så vil alle anklagerne imod dig blive frafaldt.
Hvis det ikke er sandt, -
- vil dit navn bære samme klang som din bror.
Har han arveret til gården og minerne?
Nej, han udskilt sin andel, før han tog til Paris.
Ja, ja.
Ingen vidner.
Jeg vil gerne stole på dig, men jeg behøver mere end en gravhøj.
Det er klart.
Luk op!
Fjern vævet fra kravebenet. Det voksede skævt, så Ansgar fik en bule der.
Jeg vil se den bule.
Det er ikke Ansgar.
Vent... vent!
Skyd ham!
- Nå? - Han slap væk.
Kender jeg ham ret, så tager han til udlandet igen.
Han har hjulpet en fredløs.
Han vil blive regnet som medskyldig, og det ved han.
Brev til guvernøren!
Fra Vilhelm Ansgarson.
Det må jeg nok sige. Usædvanligt velformuleret.
- Er det en anklage? - Nej, det er om Ansgars sag.
Rygterne siger, at jeg skal arrestere dig.
- Hvad er det, du vil? - Have sagen om Ansgar op i retten.
Det med din bror, er ikke en sag for retten.
Det er en sag for kirken. Kongen vil ikke lægge sig ud med de gejstlige.
Hvorfor kom du, så?
Din bror er bandlyst. Han er fredløs.
Du ved, hvad det betyder. Han er død.
I hvert fald for loven.
Du ved, at minerne er meget værd.
Testamentet til din far, blev godkendt af retten.
Hvis du ikke har nogen at anklage, så har du ingen sag.
Du spilder min tid!
Så vil jeg anklage Ansgar! Jeg anmelder ham for drabene.
Oktober 1348.
Jeg har anmeldt Ansgar for drab, for at få hans sag overført, -
- fra kirken til retten.
Mit håb er, at han får en retfærdig rettergang.
Guvernøren lover mig beskyttelse, mod at han får æren, -
- hvis jeg får en afklaring i sagen.
Ansgar er blevet anklaget af guvernøren.
- Af hvem? - Vilhelm Ansgarson.
Nu er det spisetid. Uret ringer. Vi tager det først.
Liget jeg fandt på gården kan have været en budbringer.
Han kan ikke have kendt til dyrfælderne.
- Du har tabt, hva'? - Forsigtig, Dunbar.
- Er du på vej til Garsli? - Er du troldejæger?
Jeg leder efter en mand: Ansgar.
Du bør passe på, knægt. Jeg har hørt, at han har kneppet ham i røven.
Kneppet.
- Norsk, bøsse! - Kneppet i røven.
Kneppet i røven! Ansgar. Bøsse, hva'?
Robbie Dunbar. Den stolte og ærefulde Dunbar-klan.
Få fart på!
- Det stinker af hore. - Den skide fisk stinker.
Garsli, hva'?
Skotten fragter fisk og andre varer mellem klosteret og Garsli.
Minerne drives nu af klosteret, og forvaltes af en udlænding, -
- en tidligere soldat.
Ifølge skotten leder han jagten på Ansgar.
Indkommende, fisse djævle!
- Hvad har du til mig i dag? - Fisk...
Du må lære at tale ordentligt. Fisk.
- Har du brug for logi? - Ja tak.
Gå indenfor.
Jeg har brug for lys og blæk.
- Ja. To mark. - Jeg giver én og betaler når jeg går.
Du bør jage trolde. Du skal forudbetale.
Skal du have noget at drikke, så gå på værtshuset. To mark.
Hej?
Henter du værten til mig?
Halgrim? Der er en dusørjæger her.
Ja, hvad kan jeg tilbyde dig?
- Ved du, hvad dusøren er for Ansgar? - Det hjælper dig ikke, før du har ham.
Glem den skiderik til Ansgar. Glem de skide trolde. Det kan du stole på.
Skål.
Det giver hår på din bagdel!
Vi tre, ved godt, at Ansgar er min.
Og du ved også, at du snart kan ligge der med opsprættet mave, -
- og med rævelort spredt ud overalt.
Halgrim? Bare en lille en.
Du får intet her, før du betaler det, du skylder. Du skylder penge overalt!
Du lovede os Ansgar!
Den 17. oktober 1348.
Overtro næres af frygt her. I hvert fald blandt de ulærde.
Frygt vil gavne værtshuset.
Folk samles der og fyrer hinanden op, og hælder olie på bålet.
Blinde leder blinde ind i mørket. Men hvilken slags mørke?
Hej?
- Og du er? - Jeg leder efter den bandlyste.
En dusørjæger med blækfingre?
Det virker ikke som om du kender ham, du leder efter.
Er der noget, jeg bør vide?
- Gammeltro. Nordtro. Trold. - Trold?
Ansgar!
Ansgar, Ansgar, Ansgar!
Ansgar forbander dig.
- Hvad ved du om finnen? - Han er et svin.
Folk som ham drikker ikke på borgen hos mig.
De er nogle menneskeknusere.
Det er bare knogler, tarme og lort igen!
- Hold kæft. Du skræmmer folk. - Når de bliver dræbt, stiger dusøren, -
- for de levende, og mere bliver der til mig!
Jeg så dig i skoven. Var det trolddom?
Intet blod her!
Forpulede skiderik! Kom, min pige. Kom her, min smukke Johanne.
Sådanne en køter som dig skulle have været bundet udenfor!
Hernede!
Han blev fundet ved solnedgang. Må være kommet over bjerget.
Se der.
- Det lugter af fisk. Det er trolde stank.
Er der nogen der ved, hvem det er?
Lad os se nede på offerpladsen.
Alle synes at være bange for Ansgar.
De tror, at han har kastet troldskab efter dem.
- Hvad tror du? - Jeg tror på det, jeg ser.
Det var her, man fandt det første offer.
Blodkarret der, det var fyldt med blod.
Fra en munk.
Offerpladsen her er fra hedensk tid.
I begyndelsen troede vi, at det var vilde dyr som hærgede ude i området.
Vi sluttede med at kaste madrester uden for landsbyen.
I stedet for, så kastede vi resterne ned i de gamle mineskakter, -
- som ikke var i brug længere. Men det varede ikke længe.
Folk begyndte at se mystiske syn i skovene.
Og så opdagede vi, den ældgamle offerplads.
Og Ansgar?
Han blev set her med en jæger, som blev fundet dræbt to dage efter.
Er det, det som du ikke tror på? Hvem er du egentlig?
Jeg er her på vegne af guvernøren.
- Guvernøren ved ej, at han blev brugt. - Bliver Ansgar dømt af retten, -
- så vil gården og minerne tilfalde kongen.
Så jeg ved ikke, hvem der blev brugt her.
Ved du hvad djævelens bedste plan er? Det er at få folk til at tro, -
- at han ikke selv findes.
"Advocatus diaboli."
Måske skal guvernøren advares mod sig selv.
Hej! Vent! Må jeg spørge dig om noget?
Har du holdt til her længe?
Hvad synes du om Ansgar?
Vent!
Men ved du, hvem han var sammen med?
Du laver blæk.
I Paris bruger de harpiks i stedet for fedt. Fedt gør blækket sløret.
- Harpiks giver en tydelig skrifttype. - Hvad vil du?
- Er der mange, som kan skrive her? - Der er nogen.
- Men vi leverer mest til klosteret. - Så du var her, da klostret tog over?
- Pigen med blækket. - Hvad?
- Blækmager. - Johanne?
Hvis du rører Johanne, så dræber jeg dig.
Whisky!
Guvernøren er her, ærværdige broder Gardar.
Bed ham tage plads. Jeg kommer.
Vores honning fra æbleblomster, afbalanceret med sommerblomster, -
- og høstens lynghonning, er tilsat til klostrets specielle urter.
Duften af et helt år i en lille mundfuld.
Min far advarede mig altid.
"De underjordiske skal være i fred," sagde han.
- "Hids dig ikke op," sagde han. - Men det er jo overtro.
- Det er ikke vores lærdom. - Nej, det siger de så.
Men vi har alle hørt historien om St. Olav, som kæmpede mod trolde.
Ja, det er allegorisk poesi. Det må ikke forveksles med ægte teologi.
Det som bekymrer guvernøren, er at sådan en unaturlig sag, -
- skal føres i retten. Det hører sammen med det åndelige.
Åndelig eller ikke...
Vi kommer ikke væk fra, at denne Ansgar har, eller har haft, -
- en del ejendom, som ikke var af den åndelige art.
Og Kong Magnus, er træt af at de gejstlige får for meget i hænderne.
Djævelen er iblandt os. Og I kæmper om jordisk gods?
- Det er den gamle slange taktik. - Hvad vil du gøre?
"Ex Malis eligere minima." (I at vælge den mindst dårlige.)
"Af to onde, så vælge en idet mindste."
- Hvad er det? - Du får minerne.
Og så tager vi Ansgar.
Hvad har du her, så?
Ræve... Bæver. Ræve.
Hvad synes du?
Dunham!
- Er der noget nyt fra klosteret? - Bare...
Få lidt whisky.
Det er fint. Bær det ind.
Her! Denne vej!
Vi må have flere vagter.
- Snart er det én af vores børn. - Hold kæft!
Er der nogen her, som ved hvem han er?
Det stinker af trold fra ham.
De stinker altid skide blodigt.
Få det i den indviet jord.
Nu må nogen snart finde Ansgar.
- Det er ham. - Finn-djævelen?
- Han er ingen bandit. - Han holder til i skoven.
- Frygt ikke trolden. - Det er et bæst.
- Der er en mand! - For fanden, nej!
Den skide skribent.
Han vidste, at Ansgar er anklaget for trolddom, åbner historier op, -
- for at skræmme jer væk, og andre dusørjægere.
Han vil have Ansgar for sig selv. Dusøren er for lav.
- Han pressede prisen op med drab. - Ved du, at det er ham?
- Fordi jeg fandt denne på åstedet. - Vi tager ham!
Hør.
Finne-trolddom.
Nej, nej, nej!
Den 22. oktober 1348.
Finnens blod er på mine hænder.
Den stakkels var hedensk, så de lod ham ligge der.
Han drev tydeligvis trolddom, men jeg ved ikke, om det er knyttet til drabene.
Og derfor er fortsat ingen spor af Ansgar.
Velkommen. Guds fred, ærværdige broder.
Jeg holder dig skyldig, hvis du ikke rydder op.
Der er mange, som ville trives i dit sted, Bergtor.
Glem ikke det.
Hvad er der med dig, skribent? Er du ængstelig nu?
Kan du fylde den op for mig?
Leverede du... også til Ansgar?
Hør her, jeg leverer til alle, som betaler.
- Holder vi sammen, får vi fat i ham. - Hvad sker der?
Få hende væk! Tag ham!
Vi fandt et brev hos hende... fra Ansgar.
Så hun ved, hvor Ansgar er?
- Hvor er han henne? - Han er i laden.
Han er nede i laden.
Blækmageren havde brev fra Ansgar.
Blækket er frisk. Han kan ikke være langt væk.
Herinde. Gå derind!
Slip mig!
Så du er hans bror?
Du skal ikke spille med mig.
Jeg er jurist og guvernørens mand. Jeg behøver ikke at fortælle dig noget.
Jeg kan overtage denne sag. Så du kan bare gå.
Slip ham.
Guvernøren?
Vil hun ikke sige noget? Hvad?
Vi skal nok få hende til at tale.
Hvor er han?
Hvis du fortæller os, hvor han er, så er det overstået.
Jeg hører, at du har været temmelig flittig her i Garsli.
Anmelder Ansgar til guvernøren. Ja, ja.
Du har givet os enorme mængder af problemer. Enorme mængder.
Så hvad havde du forventet, at få ud af retten?
Hvor er han henne?
Vi ved begge to, hvad drab handler om, at overtage ejendommene og minerne.
- Antyder du at...? - Antyder? Jeg siger det lige ud!
Før du sige mere, kan jeg fortælle dig, at jeg har givet ejendommen, -
- til vores fælles ven, guvernøren.
Det eneste vi vil, er at jage djævelen tilbage dertil hvor han kom fra!
- Hvorfor lod du ham gå? - Det er ej grådighed, der driver ham.
To af mine.
- Hvad tror du, han vil gøre? - Han er den mest talentfulde mand her.
Jeg tror, at han vil finde Ansgar.
Tag det med ro. Få ikke jord i det.
Jeg sagde: "ro"!
- Stop! - Jeg skal tale med fangen.
Nej! Ikke uden tilladelse.
- Fra hvem? - Fra mig. Og svaret er nej.
Guvernøren har intet at gøre her. Det her er klosterets grund.
Johanne overraskede mig. Loyaliteten i hende, er solid som en klippe.
Ansgar må betyde meget for hende.
Herregud.
Han kommer til at tage livet af hende. Hun siger slet ikke noget.
Hvor er han?
Hent Hildegunn.
- Gå hen til hende. Hun behøver dig. - Har hun sagt noget?
Gå ind.
- Johanne? - Er hun død?
- Næsten. - Vi må få hende ud herfra.
Hjælp mig!
Der kommer nogen!
- Hvad vil du gøre ved hende? - Hun behøver noget omsorg.
Send hende til klosteret. Sygestuen vil tage sig af hende.
Okay.
Hun skal nok klare sig. Hun trækker vejret fint.
- Vi må tage hende med til retten. - Retten?
Der er tvivl omkring anklagerne mod Ansgar. Jeg behøver hende som vidne.
Med hendes hjælp, får jeg taget sagen op.
Gennemsøg området!
Hildegunn! Jeg må væk... nu!
Find ham!
Kig over det hele!
Herovre!
- Han har taget Johanne. - Og før det?
- Han talte med Hildegunn. - Hildegunn?
Ja, og nu er hun også væk.
Har Johanne talt med Hildegunn? Find dem!
- Hvad med de dræbte? - Der findes ingen trolde.
Han er uskyldig, fordi du ikke tror på trolde?
Det har intet med tro at gøre.
Hvem det nu er, så er der en grund til det.
Ansgar er meget vigtigt for dig.
Johanne!
Det er trolde!
Hurtigt! Vi må finde Johanne!
Hildegunn...
Johanne?
Hun klarer det ikke.
Der findes ikke trolde. Det er et dyr, som jager her.
- Hvordan ved du det? - Se der.
Bjørnespor.
- Find ham! - Skjul dig!
Det er skottens vogn.
- Hej! - Fissespiste Maria!
Hvad har I fundet?
Vi skal have ham i dag.
Ansgar er min bror.
Men jeg ved ikke, om han ser mig, som hans bror længere.
Jeg var forelsket i en... som var lovet bort til ham.
Og jeg elskede hende.
En dag vi var i minerne, skulle jeg sige når det var sikkert at rydde stenene.
Jeg så, at Ansgar kom, men jeg sagde ikke noget.
Stenene faldt ned. Han blev næsten knust.
Jeg husker bare, at jeg tænkte:
"Nu håber jeg, at du dør."
Alle troede det var et uheld. Men Ansgar vidste bedre.
Jeg vidste, at jeg ikke kunne blive der. Jeg måtte komme væk.
Hun forstod, at det var på grund af hende, og viede sit liv til Gud.
Vi har vel hver vores måde at undslippe på.
Det er lettere at flygte...
...end at stole på noget, som er... tvivlsomt.
Johanne er død. Det er forbi.
Vi har blot et falmet brev.
Ansgar brugte ikke harpiks. Han brugte Johannes blæk af fedt.
Og fedtet satte sig i pergamentet.
Her er det.
"Til guvernøren: Jeg vil anmelde abbed Gardar Godfredson, -
- for at have dræbt en ung pige der ventede hans barn."
"Jeg blev selv set af Gardar, og frygtede for mit eget liv."
"Nu er jeg bange for, at abbed vil gøre alt for at skade mit rygte."
"Men jeg sværger at det er sandt, og vil vidne i retten."
"Jeg skjuler mig i den gamle mineskakt. Kom hurtigt. Ansgar Ansgarson."
Grib ham!
Undersøg hulen.
Ansgar er uskyldig. Han er ikke derinde. Han frygter for sit liv.
- Ja, det har han god grund til. - Ansgar så Gardar dræbe en pige.
Han forsøgte at melde det til guvernøren, men brevet kom ikke frem.
Ansgar er uskyldig.
Tag ham.
- Vi ved, hvor han er. - Kom så!
Saml liget op og kom herop.
Hør... Vi skal hurtigt videre.
Kom så!
Kom nu.
Han er død.
Dunbar! Få liget op.
- Vilhelm er død. - Død?
- Hvad var det, som skete? - Han druknede.
Tre af mine mænd så det.
Kom.
Kom med.
Han har gemt sig her hele tiden.
Grib ham!
Lidt fisk. Hvis du vil overleve, bror, må du forlade landsbyen.
- Alle tror, at du er død. - Jeg kan ikke gå.
Du vil dø, hvis du bliver her. Trolde dukker op om natten.
Vi har fanget Ansgar.
- Jeg henter bøddelen. - Ja.
Ansgar Ansgarson, har gjort sig skyldig, -
- i djævelsk omgang, og i trolddom.
Han har gjort sig skyldig i at mane underjordiske kræfter frem!
Sammen med Hildegunn, Grimdatter.
Så de dømte til døden ved brænding, -
- under navn af Gardar Godfredson.
Og det er efter Gud, og dette lands love.
Bergtor! Vent!
Mit navn er Vilhelm Ansgarson.
Og så sandt som denne mand er min bror, så han er uskyldig!
Der findes ikke trolde, Bergtor. Alle som blev fundet var allerede døde.
Det er vilde historier uden bevis!
De lugter ikke af trolde, men fisk. Rådden fisk.
Og hvem er det som står bag det? En mand med adgang til ligene.
De blev taget fra klosteret og fragtet hertil i fisketønder.
Ansigterne blev knust, så det skulle se ud som trolde angreb. De er ofre, -
- i en magtkamp om minerne, og forsøgte at skjule et mord!
Hvad med Johanne? Hun er død nu.
- Sønderrevet af en trold! - Eller var det et dyr?
Tænd op!
Bergtor! Ved du, at Gardar har givet minerne til guvernøren?
- Vi må få orden i det her. - Han ville skille sig af med Ansgar.
Og du ved hvorfor!
Tag ham!
Er det sandt hvad han siger? Skal guvernøren overtage, så skal han ikke?
Vi skal have orden her. Du skal følge ordren.
Hvis det, er det eneste, der er tilbage... order?
Så er det nej.
Før abbeden bort! Før ham væk!
Rør mig ikke!
Slut! Det er en ordre!
Vi vil tage os af ham.
Abbeden og hans medskyldige blev bragt for retten og dømt.
Og selvom historien slutter her, -
- kan jeg lide at tænke på det, som blev sagt:
At Vilhelm og Ansgar, slog sig ned på gården.
Som venner...
...som brødre.
- Oversat af Maat - www.hounddawgs.org